Příloha č. 1 
Rekreační park U Čeňku etapa I. a etapa III., dokumentace k územnímu řízení:
Předložená dokumentace navazuje na předchozí stupeň pod označením „studie“. Ve „studii“ je realizace parku rozvržena do 5 etap. Navržené členění souvisí s majetkovými vztahy a s dalšími podmínkami postupné realizovatelnosti jednotlivých územních částí parku. 
Předmětem obou předkládaných elaborátů je dokumentace k žádosti o vydání rozhodnutí o změně využití území (dále DÚR) etapy I. a etapy II. v členění podle „studie“. 
Předložená dokumentace (k oběma etapám): 
DÚR obsahuje v textové části řadu technických podrobností, které sice přesahují stupeň této dokumentace, ale některé podstatné údaje a přílohy nejsou dostatečně prezentovány nebo chybějí. 
Zpracovatelé dokumentace se odvolávají na přílohu č. 6 vyhlášky č. 503/2006 Sb., o podrobnější úpravě územního řízení, veřejnoprávní smlouvy a územního opatření, avšak skladba přeložené DÚR je v porovnání s přílohou neúplná. 
1.	Z dokumentace není jednoznačně patrné, zda předmětem územního rozhodnutí bude jen změna užívání, nebo zda navrhovatel bude žádat zároveň o umístění objektů, tj. zejména komunikací (komunikace IV. třídy a/nebo komunikace účelové) a zemních valů. 
Podrobnější popisy řešení komunikací a jejich zapojení v DÚR nejsou dostatečná a je třeba je doplnit podle přílohy č. 4 vyhlášky č. 503. 
2.	Součástí Etapy I. jsou podle výkresů a zmínek v textové části zemní valy tvarující stávající rovinný terén. Z dokumentace není zřejmé, zda valy jsou součástí stavby (díla parku) a tedy předmětem územního řízení, nebo zda se jedná o samostatné dílo. 
Pokud jsou zemní valy součástí díla, platí o nich totéž, co je shora uvedeno ke komunikacím. Dále je třeba doložit, že tvarování je technicky reálné a bezpečné z hlediska stability zemin a odvodnění. Z předložené dokumentace nelze spolehlivě zjistit ani rozhodující sklony svahování a řešení odvodnění. Geostatické charakteristiky deponovaných zemin nejsou uvedeny. Z DÚR lze přitom usuzovat, že jsou navrženy sklony až 33 %.
Není dokumentována ani přibližně předpokládaná skladba navážených zemin, takže není zřejmé, zda na navážkách bude možná výsadba podle předloženého návrhu. Ačkoliv zarůstání uměle vzniklých valů (z  výkopových zemin) pro vznik kvalitních porostů představuje vážný problém.
3.	V DÚR postrádáme „d) základní svislé řezy, dokumentující navržené terénní úpravy, úroveň stávajícího a upraveného terénu s vyznačením hladiny spodní vody,“
4.	MČ Praha 14 požaduje, vzhledem k charakteru navržené změny využití území, zpracování pohledů dokumentujících její začlenění do krajiny. Předložené nadhledové perspektivy posouzení z tohoto hlediska  neumožňují.
K návrhu – Etapa I.:
Severní hranici tvoří stávající pěší cesta situovaná jižně od ulice Arnošta Valenty na jižním okraji sídliště Černý most, východní je vedena podél cyklostezky od ul. A. Valenty jižním směrem až k vodoteči Chvalce, ta tvoří hranici jižní. Na západní straně sahá plocha Etapy I. k zahrádkové osadě a pěší cestě od osady zpět k ulici A. Valenty.
Realizace, tvarování ani umístění valů nejsou v dokumentaci dostatečně zdůvodněny, z popisu krajinného rázu lze dovodit, že umístění valů je nevhodné. Jediný důvod, který autoři na podporu valů uvádějí, je odclonění pohledů z prostoru parku na jižní frontu zástavby sídliště Černý Most; podrobnější prostudování podkladu vede spíše k obavě, že vysokopodlažní zástavba bude i nadále dominovat severnímu horizontu pro celou plochu parku, zatímco novější a kvalitnější (cca) 5NP zástavba při J okraji sídliště bude zakryta. Zakryty budou ale také výhledy z těchto domů do volné krajiny na jižní straně. MČ Praha 14 požaduje prověřit vhodnost umístění i výšku zemních valů, případně dokumentaci upravit. 
Navržené cesty jsou nedostatečně nebo nekvalitně dokumentovány. V půdorysné kresbě cestní sítě se libovolně střídají místa s plynule napojovanými oblouky s místy, kde jsou oblouky nevhodně zalomené.  
K návrhu – Etapa III.:
Plocha se rozkládá mezi rybníkem Martiňákem na severu, rekultivovanou inertní skládkou na západě a ChÚ V Pískovně na SZ straně. Jižní hranici tvoří (přibližně) mírný terénní hřbet cca 300 až 350 severně od ulice Za Luhem na S okraji Dolních Počernic. Na východní straně se hranice postupně vzdaluje od stávající aleje (v prodloužení hráze rybníka) od jihu (550 m) k severu (1100 m).
MČ požaduje :
•	S parkem realizovat lokální biokoridor L4/257 a – v souladu s požadavky kladenými na biokoridor jako EVSK, navrhnout rekreační cestu mimo plochu biokoridoru.
•	Přepracovat styky a křižovatky cest tak, aby měly jednotný nebo tematicky podobný tvarový charakter a odpovídající provozní a estetickou logiku. Nevhodné je řešení styku 5 cest v JV cípu plochy Etapy III. 
•	Propojit navrženou soustavu cest se stávajícími cestami na zrekultivované bývalé skládce při JZ okraji Etapy III.
•	Zintenzivnit navrhovanou výsadbu v ploše etapy, zvětšit plochy jednotlivých stromových skupin a půdorysně je řešit tak, aby vytvořily například neúplné přerušované řady nebo jiné srozumitelné kompoziční téma.